![Desetobojci na OI u Parizu](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/08/09/k_34737491_640.jpg)
Jedna od najvećih senzacija u reprezentaciji Njemačke, koja će nam biti protivnik u skupini na OI u Parizu je Marko Grgić. Samo ime i prezime sugerira da korijeni nisu baš njemački. Marko je sin negdašnjeg Zagrebovog kapetana, iznimno talentiranog pivota u svoje vrijeme, Danijela Grgića koji je davno otišao put Njemačke i tamo izgradio svoj, ali i Markov rukometni put. Eisenach u kojem Marko danas igra, u kojem je ponajbolji strijelac Bundeslige sa samo 20 godina, u temelju je svih velikih dosega ove rukometne obitelji.
Činjenica da će se Marko Grgić pojaviti u sastavu Njemačke za Olimpijske igre zvuči pomalo nestvarno, jer ga nije bilo u kombinacijama na posljednjem Euru, jer ga nije bilo u kombinacijama na posljednjem kvalifikacijskom turniru, ali je onda izbornik Alfred Gislasson povukao potez koji je iznenadio mnoge. Marko je za odlične igre kao lijevi vanjski nagrađen pozivom za olimpijsku selekciju Njemačke i gledat ćemo ga u Parizu ispred Hannea, Kühna, Michalczika i dosad nezamjenjivih u tom Gilsssonovom timu.
Kako je to uopće moguće?
- Kada radiš, vjeruješ u to što radiš, ništa nije nemoguće. Iskreno, i sam sam bio iznenađen pozivom, jer nije bilo ni planirano da ću sudjelovati na Olimpijskim igrama. Mislim da su mi nastupi u Eisenachu posljednjih nekoliko mjeseci pomogli da tako rano ostvarim san i izborim mjesto među 14 igrača koji će igrati u Parizu. Na meni je sada da taj poziv opravdam svojim izvedbama - kaže Marko Grgić.
Prije neki dan igrali ste prijateljsku utakmicu s Japanom. Koliko problemi kao ozljede Wolffa, Mertensa i izostanak Sempera utječu na Njemačku?
- Njihove ozljede na sreću nisu ozbiljne, mislim da smo ih u posljednje dvije utakmice dobro kompenzirali i nismo imali velike padove u igri. Oni će se vratiti, ta činjenica nam je svakako dobro došla.
Ne znam je li postojala šansa da zaigram za Hrvatsku, ali znam da se nikad ništa konkretno nije dogodilo po tom pitanju
Za Njemačku znamo kakva je, ali Japan s kojim Hrvatska otvara pariški turnir je mala nepoznanica, vi ste ga prije neki dan dobili čistih deset golova razlike. Japan iz prve ruke po Grgiću?
- Prvo, oni su ozbiljna reprezentacija. Japan igra vrlo brz rukomet, također su tehnički jako dobri, imaju jednog od najboljih trenera na svijetu u Carlosu Ortegi i nikako ih se ne smije podcjenjivati. Deset razlike je puno, ali ne oslikava sve. Na njihovu žalost ozlijedio im se srednji vanjski broj 2 (Yatsuhira), pa je njegov nastup upitan, za njih je to popriličan problem.
Koje su ambicije Njemačke na olimpijskom turniru?
- Njemačka uvijek ima visoke ambicije. Polufinale je cilj koji je već priopćen javnosti, osvajanje medalje bi bilo nešto fantastično. Ova momčad vjeruje da to može ostvariti.
Do jučer klupski igrač, sada reprezentativac. Koje su vaše rukometne ambicije?
- Prva ambicija u ovom trenutku je da uživam u svemu što mi se ostvarilo. Sve se tako brzo izdogađalo u posljednjih nekoliko mjeseci i to mi je dalo dodatnu energiju i želju da budem još bolji. Želim postati jedan od najboljih na svijetu, to je glavna ambicija.
Je li ikad postojala šansa da zaigrate za Hrvatsku?
- Ne znam je li postojala, ali znam da se nikad ništa konkretno nije dogodilo po tom pitanju. Nije bilo poziva i moja želja da igram za Njemačku nikad nije bila upitna.
Bio sam još mali dok je tata igrao, ali mi kažu da imam dosta njegovog
Kako biste u kratkim crtama opisali svoj rukometni put i koliko je na njega utjecao otac Danijel nekad veliki potencijal?
- U kratkim crtama to je priča “u dvije godine iz treće lige do Olimpijskih igara”. Puno ispravnih odluka i zdrav razvoj bez puno pritiska bili su ključ uspjeha. Rukomet mi je u krvi, gene sam naslijedio i mislim da je to jako velika privilegija. Na meni je sada da još više i jače treniram i pokušam taj talent još razviti, te postati još bolji igrač. Bio sam još mali dok je tata igrao, ali mi kažu da imam dosta njegovog. Pregled igre, mirnoću i petlju...
Dobro, ovo s mirnoćom je relativno, jer Danijel je igrao ogromno srce na terenu. Ali sve ostalo stoji. Za kraj pitanje što radite kada ne igrate rukomet, imate li neke druge interese?
- Sport pratim generalno, pogotovo tenis, koji u slobodno vrijeme često i igram, te košarku. Kao i puno mojih vršnjaka vrijeme provodim naravno i igrajući video igrice na kompjutoru.
I bit će zanimljivo vidjeti Marka Grgića uz Köstera i Knorra, to bi moglo izgledati jako dobro.