![Ilustrativna fotografija](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/09/05/k_35149727_640.jpg)
HRVATSKA - AUSTRALIJA 17:10 (3:2, 5:4, 6:2, 3:2)
HRVATSKA: Bijač, Burić, Kržić, Krapić, Lazić, Bukić 4 (1-1), Vukičević 5, Butić 2, Marinić Kragić 2, Vrlić, Bašić 2, Harkov 2 (1-1), Popadić (10 obrana). IZBORNIK: Ivica Tucak.
AUSTRALIJA: Porter (1 obrana), Lambie, Ford, Negus 1, Power 1, L. Edwards, Pavillard 2, Byrnes 1, Berehulak 1, Putt 1, Poot 3 (1-1), Slobodien, Hedges (1 obrana). IZBORNIK: Timothy Hamill.
PETERCI: Hrvatska 2-2, Australija 1-1.
Jedna od sigurno lakših pobjeda hrvatskih vaterpolista nad australskih. Ujedno, pobjeda kojom se Barakude opraštaju od Svjetskog prvenstva, Fukuoke i Japana. Nećemo ovo SP pamtiti po dobromu, zauzeto je na koncu ipak tek 9. mjesto. Nećemo se nikada sigurno sjećati s ugodom niti Fukuoke i Japana. U ovom gradu je Hrvatska na dva vaterpolska SP bila daleko od vrha. Na početku stoljeća, 2001. bili smo osmi, sada mjesto niže. Nisu općenito ugodna sjećanja ni na Zemlju izlazećeg sunca odnosno Japan. Naime, osim dva loša SP u Fukuoki, kroz povijest pamtimo i ne tako davne OI u Tokiju prije dvije godine i ispadanje u četvrtfinalu (od Mađara), te na koncu zauzimanje 5. mjesta.
No, kako ipak ne bi ispalo da sve gledamo crno, nije tako. Naime, koliko god to bilo manje-više svejedno kada ste daleko od "zone medalje", dobro je završiti natjecanje s pobjedom. Pače, s dvije jer je prvotno u borbi za poredak od 5. do 9. mjesta "srušena" Kanada. U prve sate četvrtka i Australija. Sigurno, nadmoćno, s prevagom u trećoj četvrtini i činjenicom da Australci nisu niti jednom poveli. Držali su "zaveslaj" za Barakudama prve dvije dionice, sjajno su cijelo vrijeme odigravali napade s igračem više i to je ono što je Australiju "držalo". Od 10 golova, čak su 8 postigli s brojčanom prednosti u bazenu i još jedan iz peterca. Drugim riječima, iz tzv. pozicijske igre tek jedan pogodak.
To s jedne strane može biti donekle pohvala našoj obrani, ali ne baš u cijelosti jer smo ipak olako primali golove s igračem manje. Naš napad s igračem više nije niti opet bio za osobitu pohvalu. U prvoj četvrtini 0-3, prvi gol tek iz četvrtog pokušaja. U biti, upravo se i u ovoj utakmici spoznalo kada je i kako napad može biti ubojitiji. Onda kada se igra ubrza, kada je takav protok lopte, kada se dodavanjima mijenjaju strane, poremeti težište suparnikove obrane, te kada bez puno mahanja, iz prve slijedi šut. S tim da mi imamo igrače za ovakvu vrstu napada, to nije sporno.
Presuda o pobjedniku "pala" je u drugoj polovici treće četvrtine, kada su nakon našeg vodstva 10:8 četiri brzinska i uzastopna gola - dvaput Harkov (jednom iz peterca), pa Bašić koji je postigao u ovom susretu svoje prve golove na cijelom turniru, te Vukičević, najbolji strijelac utakmice s 5 golova. Iskazana je ozbiljnost i profesionalnost u našim redovima, do završne sirene, a čemu ponajbolje svjedoče i dva gola Jerka Marinića Kragića u zadnjoj minuti.
Imamo i još jednu dobru za kraj. Hrvatska neće dugo biti 9. na svijetu. Već za šest mjeseci slijedi novo SP. Veljača 2024. u Dohi. Sayonara, Fukuoka!