![Ivica Tucak](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/07/07/k_34111499_640.jpg)
Gabriele Volpi ne stanuje više u Genovi odnosno Reccu. Dobro, ako ćemo biti precizniji, a netko će reći i maliciozniji, Volpi nije u Italiji već dulji niz godina i to zato jer ne smije, jer mu prijeti sučeljavanje s pravosuđem zbog nekih poslovnih odluka, ali to nam nije tema.
Ono drugo što je činjenica jest da je njegova multinacionalna tvrtka, Orlean Invest već duže vremena poslovno potpuno neovisna o Italiji, odnosno ne djeluje na talijanskom tlu. Jedina Volpijeva poveznica s domovinom mu, bio je upravo Pro Recco.
Prva, tiha i najveća sportska ljubav ovog bogataša koji je svojedobno često bio i gost Rijeke, bio povezan sa sportskim strukturama tog grada. Kako preko VK Primorja, tako i NK Rijeke, a ponajprije poradi suradnje s Predragom Slobodom, bivšim predsjednikom VK Primorje EB i Hrvatskog vaterpolskog saveza; danas dopredsjednikom nacionalne nam vaterpolske organizacije. U poslovnim je odnosima bio i s Damirom Miškovićem, predsjednikom i vlasnikom NK Rijeke.
Gabriele Volpi, dugogodišnji gazda, dugo vremena i službeno predsjednik najtrofejnijeg vaterpolskog kluba u Europi, Pro Recca odlučio je napustiti taj klub nakon gotovo pa puna dva desetljeća.
- Bilo je to veličanstveno putovanje - povjerio je u javnom pismu Gabriele Volpi nakon odluke o odlasku iz Pro Recca.
- Počelo je kad sam bio dječak, a trener Piero Pizzo, brat olimpijskog pobjednika Eralda, bio mi je drugi otac. Osvojili smo puno, osvojili smo sve. Nažalost, ljudi su spremni oprostiti sve osim uspjeha. Osobno sam iskusio učinak najuniverzalnijih emocija; zavisti i ljubomore. Unatoč tome, osjećao sam moralnu obvezu svojoj domovini vratiti ono najbolje u sportu, dovodeći Pro Recco na najviše svjetske razine. Sada je vrijeme da sudbina Pro Recca bude neovisna o meni. Vjerujem da je ispravno da u životu timovi, poput ljudi i tvrtki, nauče biti sami za sebe.
Tako zbori odnosno piše Gabriele Volpi čija odluka o izlasku iz Pro Recca nije baš toliko iznenađujuća. Prvo, čovjeku je već 81 godina, a drugo Volpijevo lagano povlačenje iz kluba traje već gotovo pa cijelo desetljeće. Od 2016. godine predsjednik Pro Recca je Maurizio Felugo, bivši vaterpolski reprezentativac, svjetski prvak, kapetan tog kluba itd. Tada je oformljena i potpuno nova uprava u kojoj službeno Volpija nije bilo.
No, znano je da je Felugo desna ruka Gabrielea Volpija u cijelom sportskom sektoru koji se inače proteže i na nekoliko talijanskih nižerazrednih nogometnih klubova, pa sportski odjel u Nizozemskoj itd. Drugim riječima, Volpi je i dalje bio "tu negdje", u pozadini, pa ako zaškripi... Nije zaškripilo, ali je za svaki slučaj Volpi i tvrtka Orlean Invest bila ondje, od 2005. godine još. Samo u tom razdoblju, Pro Recco je osvojio 8 od ukupno 11 naslova prvaka Europe. To je klub koji ima još i 36 naslova prvaka Italije, 17 talijanskih kupova, 9 europskih superkupova. da, i jednu Jadransku ligu iz sezone 2011./12. kada su zatražili pristupnicu i svim klubovima u ligi plaćali troškove putovanja i smještaja kada bi ovi gostovali u Italiji.
Volpi je stvorio najtrofejniji, najmoćniji i najbogatiji vaterpolski klub na svijetu. Jedne su godine recimo imali promociju svog kalendara u New Yorku i samo zbog toga je momčad na 2-3 dana "skoknula" do SAD. Imalo se. Međutim, odlazak Volpija iz kluba ne znači da sada Pro Reccu slijede crni dani. Ni govora. Ovaj je klub bio velik i moćan i prije Volpija. Bili su europski prvaci i 1965. i 1984. i 2003. Točno je to da zadnjih godina Pro Recco više ne troši onoliko sumanuto kao ranije, ali i dalje su bogati. Vrlo bogati. No, da je završila jedna fantastična, "Volpijeva era", to je istina.