![Petra Marčinko](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/09/07/k_33438433_640.jpg)
Iako je samo tri dana prije početka ovogodišnjeg Wimbledona proslavila 28. rođendan, Donna Vekić već se može smatrati veterankom na teniskom Touru. Ne zbog godina, 28 ipak još uvijek itekako valja gledati kao mladost, već zbog činjenice da je vrlo rano krenula i da je njeno ime već dugo prisutno u krugu ponajboljih tenisačica svijeta.
Doduše, kako je eksplozivno krenula u WTA karijeru - u prvom turnir WTA razine uopće u životu odmah je došla do finala, u Taškentu 2012. - očekivalo se da će do sada napraviti i puno veće stvari. No, eto, trebala su joj 43 Grand Slama da napokon probije barijeru četvrtfinala i prvi se puta plasira među posljednje četiri na nekom od četiri najveća turnira.
- Nikad ne odustaj - to je moto koji je Donna vrlo često koristila u svojim odgovorima posljednjih dana na pitanja zašto se i kako se dogodilo da "tek" sada dođe do svog prvog četvrtfinala Wimbledona, pa onda i prvog polufinala uopće.
Međutim, kod Osječanke, koja će danas protiv Jasmine Paolini (WTA 7) igrati svoj najveći meč (dosadašnje) karijere na središnjem terenu Wimbledona, nije uvijek bila samo stvar vremena i čekanja na svoju priliku, već su se znale umiješati i ozljede. Pogotovo to vrijedi za sezone 2021. i 2022. kada se dogodila ozljeda jednog koljena, pa operacija, pa obnovljena ozljeda, pa ozljeda stopala druge noge, pa nova stanka, pa nova rehabilitacija, pa novi početak... Nemali je broj puta Donna to turbulentno razdoblje već opisala kao najgore u karijeri, odnosno da je bilo psihološki toliko teško sve izdržati da je ozbiljno razmišljala o prekidu karijere. U više navrata.
Sada kada to gleda iz pozicije aktualne polufinalistice Wimbledona, nema sumnja da joj je drago što je odlučila ne odustati, što je odlučila ostati ustrajna i u najtežim trenucima te se boriti i dalje.
- Bilo je tih par teških godina, u kojima nisam mislila da ću se uspjeti vratiti na razinu na kojoj sam bila, pa čak ni na razinu koju sam lani dohvatila. A sada sam s ovim rezultatom sve to nadmašila i naravno da sam jako ponosna i na sebe, ali i svoj stožer i ljude oko mene koji su cijelo vrijeme vjerovali u mene i davali mi snage - rekla je Donna.
No, nakon pobjede nad Lulu Sun u četvrtfinalu pred novinarima je podijelila još jednu pomalo šokantnu činjenicu.
- Bilo je nekoliko trenutaka u kojim više nisam htjela više igrati tenis, zna se već da je to bilo nakon ozljeda i operacija, ali bio je i jedan slučaj nedavno. Dobro se sjećam da je to zapravo bio četvrtak prije početka ovogodišnjeg Roland Garrosa. Imala sam zakazan trening i došla sam na teren, ali onda rekla treneru Nikoli "želim se povući s turnira, želim ići doma, želim napraviti dužu pauzu" jer nisam imala nikakvu energiju i motivaciju i nastaviti trenirati i truditi se. Osjećala sam kako sam posljednjih mjeseci dala sve tenisu, da sam dala sve što imam na treninzima, ali nisam zauzvrat dobivala rezultate koje sam očekivala. Bio je to težak trenutak, a onda se dogodio i poraz u 3. kolu koji mi je teško pao, bio je jako bolan. Ali mi je istovremeno dao novu motivaciju da ipak nastavim. Ludo je kako se u tenisu stvari mogu okrenuti tako brzo. Evo, tu je sa mnom prijateljica koja je bila i u Rimu i tješila me tamo nakon poraza u 1. kolu, a sada sam je pitala "sjećaš li se Rima?" A eto, me sada u polufinalu Wimbledona!
I zato opet:
- Nikad ne odustaj!
To je jednostavan savjet koji bi Donna udijelila nekome tko se dvoumi i premišlja.
- U tenisu, i generalno u životu, ima trenutaka kada želiš odustati, ali samo treba nastaviti, jer nikad ne znaš kad se stvari mogu okrenuti i treba vjerovati da hoće. Nije to uvijek lako, i ja sam "zaronila" duboko u sebe da bih uspjela, ali jednako tako ne bih uspjela bez ljudi oko sebe, ne znam kako bih bez njih našla snagu.
Puno se toga, dakle, pogotovo onoga što se tiče psihologije odvija izvan terena, tamo gdje zapravo nitko osim najbližih, obitelji i stožera, ne vidi što se sve događa. Meč od dva-tri sata na terenu samo je projekcija svega onoga što se zbiva tjednima, mjesecima, godinama unazad. Ima, doduše, i tijekom meča mogućnost trenerske intervencije, od prije nekoliko godina dopuštene su konzultacije s trenerom, pa su tako i protiv Sun iz Donnina kuta svako malo stizale upute.
- Ne znam baš jesam li profitirala od tog pravila, jer sam im valjda pet puta tijekom meča rekla da zašute ha-ha-ha. Šalim se, naravno da je dobro što su mi dostupni i tijekom meča i da ih mogu pitati za pomoć, ako zatreba.
Protiv Novozelanđanke hrvatske krvi djelovalo je da je najviše pomoći trebala pred kraj drugog seta, kada je servirala za izjednačenje u setovima na 1-1, a Vekić je nanizala čak pet dvostrukih servis grešaka u jednom gemu!
- Bila sam jako ljuta na sebe poslije toga jer ne znam otkud su došle te duple. Čula sam da mi Pam (Shriver, op.a) u tim trenucima viče "Reset! Reset!", a ja sam si mislila "što da resetiram?" jer zapravo i nisam bila toliko nervozna. Mislim da sam igrala dobro, i u prvom setu koji sam izgubila, ali Sun je imala odgovor na sve i nisam je mogla probiti. Ona je ljevakinja i protiv njih mi je inače nezgodno igrati, ali ostala sam fokusirana i uspjela preokrenuti. Ne znam ni sama točno kako, morat ću pogledati snimku meča jer bilo je puno emocija i živaca uključeno, no najvažnije je da je polufinale tu.
A bit će tu i Jasmine Paolini s druge strane mreže. Talijanka, koja je prije mjesec dana senzacionalno stigla do finale Roland Garrosa, jednako je iznenađujuće stigla i sada do polufinala travnatog Grand Slama.
- Sjajna cura, uvijek nasmijana, ne znam postoji li itko da se smije više od nje na terenu. Osvojila je ove godine Dubai, igrala finale RG i očito je u jako dobroj formi. Igra sjajno, vrlo je agresivna, dobro se kreće... To što je u polufinalu govori samo za sebe, nitko joj nije darovao polufinale.
Ipak, uz sve poštovanje za Paolini, dojam je da će i u ovom meču puno ili sve, i dobro i loše, ovisiti o Donni Vekić te kako će ona odigrati.
- Prvi cilj je opustiti se kroz slobodan dan i oporaviti se nakon meča četvrtfinala, a tek onda razmišljati o taktici za sljedeći dvoboj. Samo ću pokušati držati se iste rutine kao i za sve prethodne mečeve, opustiti se i na kraju pokušati zaboraviti da je ovo polufinale Wimbledona i da igram na najpoznatijem terenu na svijetu - podvukla je Osječanka u najavi.