![Petra Marčinko](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/09/07/k_33438433_640.jpg)
Mislila sam da ću umrijeti u trećem setu. Plakala sam od bolova, nisam znala hoću li moći nastaviti igrati. Moj mi tim govori da mogu biti ponosna na sebe, ali trenutačno je teško biti pozitivan. Bilo je tako blizu, imala sam puno prilika, rekla je neutješna Donna Vekić nakon poraza od Jasmine Paolini u epskoj polufinalnoj drami u četvrtak uprizorenoj na wimbledonskoj travi.
Najbolja hrvatska tenisačica zaustavljena je na pretposljednjoj stepenici puta prema tronu All England Cluba, no doista ima svako pravo dičiti se onime što je isporučila na Centralnom terenu, ali i cijelom turniru. Ovogodišnji Wimbledon, štoviše, mogao bi biti i pozitivna najava kapitalne faze njezine karijere.
- Evidentno je da je to bio Donnin turnir života, što se dosadašnjeg dijela karijere tiče, a naravno da joj svi želimo da u budućnosti ode i korak dalje. U ovakvim situacijama igrači imaju pomiješane emocije, osobito u prvim reakcijama, a što smo mogli i vidjeti nakon meča. Donna je teško progutala taj poraz, bila je na dvije lopte i dva poena od finala Wimbledona koji sanja cijeli život - rekao je za Jutarnji list Tomislav Poljak, direktor ATP turnira u Umagu, teniski menadžer, nekadašnji novinar odlično upućen u razvojni put 28-godišnje Osječanke, pa nastavio:
Čak da je i "polumrtva" ušla u finale, ostavila bi sve na terenu protiv Krejčíkove
- Priča o njezinim usponima i padovima koju je sada ispričala i na najvećoj svjetskoj pozornici, odnosno činjenica da se vratila na ovaj način, dokazuje da je Donnina najveća kvaliteta - karakter. Ona ima karakter pobjednice i ratnice, to je pokazivala već kao klinka, u juniorskoj dobi i kada se kao 16-godišnjakinja probijala na Touru do prvog WTA finala u Taškentu. To ju je oduvijek karakteriziralo i puno mladih djevojaka može učiti od nje kako se bori kada možda i nisi najspremniji. To je "summa summarum" Donnina ovogodišnjeg Wimbledona, ali i cijele karijere.
U drugom polufinalnom srazu Barbora Krejčikova je iznenađujuće pobijedila Elenu Ribakinu (3:6, 6:3, 6:4). Teško je danas na trenutak ne pomisliti kako bi naša predstavnica prošla u hipotetskom finalu protiv vršnjakinje iz češkog Brna.
- Donna u jednom meču može pobijediti bilo koga na svijetu, uključujući i Krejčikovu. Sigurno da je iznenađenje što je Krejčikova dobila Ribakinu koja je, kada se ždrijeb očistio, djelovala kao uvjerljivo najistaknutija favoritkinja za osvajanje Wimbledona. Ne treba, međutim, zaboraviti da je Krejčikova Grand Slam pobjednica u singlu i višestruka Grand Slam osvajačica u parovima, te jedna od najtalentiranijih igračica svoje generacije. U taj bi hipotetski finale ušla kao favoritkinja, no Donna bi, čak i "polumrtva", ostavila sve na terenu i češka tenisačica, kao niti bilo koja druga na njezinu mjestu, ne bi imala lagan posao - istaknuo je Poljak.
Olimpijska medalja? Od svega srca joj to želim, znam da cijeloj obitelji to znači jako puno
Protekla dva dana u hrvatskom javnom prostoru dominira fatalistički narativ prema kojem je Vekić na ovogodišnjem izdanju Wimbledona propustila životnu priliku kakva joj se više nikada neće otvoriti. Naš sugovornik ne slaže se s ocjenama takvog tipa.
- Ma, to su gluposti... Vratimo se nekoliko mjeseci unatrag kada je Paolini, kao 26. igračica svijeta, osvojila WTA 1000 turnir u Dubaiju i napredovala do 14. mjesta. Mnogu su govorili da joj se posrećilo, da se to više nikad neće dogoditi, a evo gdje je ona sada. Takvih primjera ima milijun. Maria Sakkari mi je klijentica, 2021. je izgubila polufinale Roland Garrosa od Barbore Krejčikove i tada su također mnogi govorili da nikad više neće imati takvu priliku, da bi nakon toga igrala polufinale US Opena. Ako si uporan i radiš, rad ti to vrati. U redu, ovo izgleda kao najbolja prilika koju je Donna imala dosad, ali ona je tu priliku zaradila. Njoj i njezinu timu, koji čine sjajni ljudi, želim da je ovo samo početak nečeg većeg.
Nešto veće moglo bi uslijediti i na Olimpijskim igrama u Parizu. Medalja u "gradu svjetla" nanovo bi obasjala Donninu karijeru i stigla kao melem na wimbledonsku ranu.
- Od sveg srca joj to želim, kao i svi ljubitelji hrvatskog sporta. Da će biti izazovno, bit će, možda i najizazovnije do sada. Lakše bi bilo da ima malo više vremena za odmor, ali uvijek je s velikim ponosom igrala za Hrvatsku, a znam da cijeloj obitelji to znači jako puno, tako da ćemo vidjeti što će se dogoditi - zaključio je Poljak.